Nesbitt har tatt seg vann over hodet.
De bedriver salg av kvinner fra Øst-Europa.
De drepte Katya. Hun skrev om operasjonen i en notisbok.
Fyren rettet en pistol mot meg. Jeg har prøvd å finne mening i det.
Jeg gir aldri slipp på deg igjen.
Jeg venter barn.
-Hva står på? -Du degraderes, Severide.
Patterson tar over vaktlag 3 med umiddelbar virkning.
-Holder vi oss til planen? -Så avgjort. Vi sier ikke et ord.
Hei. Hva kan jeg stå til tjeneste med?
Jeg vet at dette kommer brått på.
Jeg ønsker å overføres til brannteknisk avdeling.
-Underbrannmester? -Jeg stiller meg bak avgjørelsen.
Severide kontaktet dem. De ber meg takke ja snarest mulig.
Hvorfor det?
-Er du utilfreds her? -Nei.
Jeg vil ikke se deg forlate brannbil 81. Du gav jo alt for å få jobben.
Jeg er gravid.
Kom hit, Gabriela Dawson. Kjære vene! Kjære vene!
Gratulerer. Til dere begge, altså.
-Fantastisk nytt! -Vi vil ikke offentliggjøre det ennå.
-Det forstår jeg. -Vi vil vente i minst seks uker til.
-Ingen får vite noe. -Akkurat.
Sett på maken! Husk at omverdenen ikke får vite mer enn de må, folkens.
Ikke et knyst fra stasjon 51. Det gjelder særlig deg, Connie.
-Gratulerer. -Tusen takk.
Takk for at du ringte Nick Duffy. Han virker trivelig.
Duffy er som et familiemedlem, men uten intrigene som følger med.
Ingen grunn til å legge skjul på det. Vi er et helt vanlig par.
-Du klarer deg fint. -Lov å være forsiktig.
Det lover jeg.
Hør på meg. Vi står på samme side. Du må tro meg.
Vi ønsker begge å sette en stopper for operasjonen.
-Hva vil du? -Katyas notisbok.
-Hva med den? -Skal vi ta dem, må vi finne den.
-Hvor sa hun at den lå gjemt? -Det fortalte jeg politiet.
Det vet jeg, men husker du detaljene? Eller måten hun fortalte det på?
-Jeg skrev ned alt. -Få se.
Jeg har den ikke på meg.
Brannbil 81, vaktlag 3, ambulanse 61, trafikkulykke.
Capp, du sjekker foran...
-Beklager, brigadesjef. Hva gjør vi? -Sjekk baksiden.
Capp og Tony, støtter foran og bak. Fest rammen til slepekroken, Cruz.
Det sitter en bak i bilen. Tilsynelatende hardt skadd.
En til foran. Få opp stigen, Mouch. Vi må få ham ut.
-Hvordan ser det ut? -To passasjerer. Én foran og én bak.
-Hvor raskt kan vi ta oss inn? -Armerte dører. Det kan ta litt tid.
Rekkverket kan gi etter. Hva med den andre bilen?
Få biltaket fjernet, Herrmann. Jimmy hjelper deg.
Hjelp! Få meg ut!
-Pokker! Hent sagen, Otis. -Det skal bli.
Vi har selskap, sjef.
Trekk dere unna, folkens.
Trekk dere unna, takk.
Hjelp.
Jeg er på vei, Casey.
-Jeg rakk ikke å feste dem. -Hold fast.
Du klarer det. Kom igjen. Jeg slipper ikke taket. Klatre opp.
Rekk meg hånda.
Kom igjen! Du greier det!
Jeg har deg. Kom igjen.
-Takk skal du ha. -Capp og Tony, fest støttene.
Kom med brekkjerna!
Den sitter fast, men rekkverket kan fort gi etter.
Få meg ut herfra! Hjelp!
Au, beinet mitt!
Capp og Cruz, hjelp Tony med døra.
Skynd dere!
Dere hørte hva han sa. Hold avstand.
-Du har ikke eierrett på gata. -Hva er problemet?
-Jeg trenger hjelp! Han blør kraftig. -Hjelp ham, du.
Ned på bakken!
-Ikke prøv deg! -Hendene i været! Ned på magen!
Bli liggende!
Reis dere. Kom igjen.
Se hva som ligger på gulvet.
-Det var en biljakt. -Er det virkelig mulig?
Kan noen komme hit og arrestere denne tosken?
-Er du Dawson? -Avdelingsleder Duffy! Hyggelig.
-Kall meg Duffy. -Severide ser på deg som en onkel.
Jeg lærte ham å spille baseball. Faren ville at han skulle bli løper.
Vi etterforsket en brannstiftelse i fjor hvor en venninne av oss omkom.
Ambulansepersonale. Jeg husker det.
-Han kalte deg et naturtalent. -Det er godt å være her.
-Velkommen hit. -Takk.
Jeg har ett råd å komme med til nybegynnere: Begynn rolig.
Vi stormer ikke inn i brennende bygninger. Tålmodighet er nøkkelen.
-Hallo. Gratulerer så mye. -Takk. Jeg er glad for å være her.
Med graviditeten, mente jeg.
-Hvordan visste du det? -Connie nevnte det. Hun er oppglødd.
-Jeg også. -Fødselsdagsfeiring klokka 16.
-Vi sees der, småbarnsmor. -Greit.
Riddle har innkalt meg til møte vedrørende responstiden vår.
Veien var blokkert. Mannskapet ved stasjon 51 gjorde ingenting galt.
Det er irrelevant. Du kjenner til reglene.
-Jeg må redegjøre for avgjørelsen. -Vaktlaget støtter forklaringen din.
Ikke nevn noe ennå. Vi venter og ser hvordan situasjonen forløper.
Oppfattet.
-Hva gjør Nesbitt på stasjon 51? -Ingen anelse.
Han vil ha tak i Katyas notisbok før FBI finner den. Vet du hvorfor?
-Fordi den vil felle ham. -De har overtatt saken.
Nesbitt har en finger med i spillet. Han lurer politiet trill rundt.
-Oppfattet du ikke hva jeg sa? -Katya ble skutt fremfor øynene mine.
Jeg gjorde det jeg måtte for å overleve. Dere tvinner tommeltotter.
Du, Casey...
Jeg forstår at det gikk inn på deg, men nå må du la saken ligge.
Ellers havner du i alvorlige problemer.
Enten foretar du deg noe, ellers gjør jeg det.
Hva ser du på?
-Er han ikke nusselig? -Besøkte du babyen igjen?
-Ja. -Ikke gjør det. Vi diskuterte dette.
-Jeg vet det. Du har rett. -Jobber Kelly Severide her?
-Ja. Har dere en avtale? -Nei, jeg stakk bare innom.
-Så bra. Da blir han nok glad. -Hvor finner jeg ham? Takk.
Hallo. Jeg kom for å få lederen med vansker tilbake på sporet.
-Hvordan går det? -Bra. Har du et kontor her?
Jeg hadde det. Nå har jeg en køye.
I så fall må vi lese flittig for å drive inntrengeren på flukt.
Du kan kopiere oppgaven min og skylde meg en tjeneste.
Far sa at man aldri må be advokater om tjenester.
-Jeg saksøker ham for ærekrenkelse. -Morsomt.
-Sees vi senere? -Hvis du spiller dine kort godt.
Som om ikke stasjon 51 var nok. Nå går de etter Mollys bar også!
-Hvem da? -Tullingene fra Portland.
-Kanofolkene? -Vi anklages for brudd på støyloven.
-Kan du tro det? -De virket jo så uskyldige.
Bak skjegg og bæreseler skjuler det seg kjøttetende pirajaer.
-Er det krig de vil ha, får de det. -Rolig, Gale Hest. Vi prater med dem.
-Hva er Mollys bar? -Byens beste tilfluktssted.
Et ukunstlet sted som tilbyr varm- blodige amerikanere en mager trøst.
En bar, med andre ord?
-En fantastisk bar. -Vask opp, aspirant. Av sted med deg!
-Det er ikke lurt å gå til motangrep. -Hvorfor ikke?
Det er ingen grunn til å håndtere saken på Chicago-vis.
Prøv Portland-metoden.
Det klinger godt. Jeg har sansen for det.
Nyt det, Dawson. Etter ni måneder kan du ikke lenger spise hva du vil.
Den ser herlig ut.
Kriminelt god. Jeg skulle gjerne spist mer, men er allerede stappmett.
Gjelder det brannen i narkoreiret på West 24th Street?
-Rykket ikke 51 ut? -De etterforskes for uaktsomhet.
-Får jeg se? -Gjør som du vil.
-"Mistenkelig: Ikke kjent." -Kort fortalt:
Alt tyder på brannstiftelse, men vi kan ikke bevise det.
-Kan vi undersøke eiendommen? -Hva sier du, Duffy?
Gjør det.
Her stod narkoreiret. Bilene sperret dette krysset.
-Brannbil 81 kom kjørende østfra. -Hvor blir det av de 30 øyenvitnene?
Ingen i nabolaget vil påta seg skylden for husokkupantens dødsfall.
-Og ingen av dem filmet hendelsen? -Anklagen er urimelig.
-Noen tente på huset og blokkerte... -Det holder, brigadesjef Boden.
Ærlig talt forventet jeg mer støtte fra en brannsjef.
Du vet hvordan dette fungerer. Jeg er underlagt andre overordnede.
Det får så være.
Du hører fra oss så snart det foreligger en foreløpig rapport.
Etterforskes saken internt?
Sønn av Benny Severide. Kåret til vinner av Gene Blackmon-prisen.
Du var dessuten stasjonens yngste vaktleder.
-Var det alt? -Angående narkoreirbrannen...
-Hva med den? -Den etterforskes.
-Jeg vil unngå overraskelser. -Jeg forteller dem hva som hendte.
Og hva var det som hendte?
Bilene stod i veien. Du satte deg bak rattet og skjøv dem unna.
Etter at jeg advarte dem på forhånd.
Etter at du advarte dem på forhånd.
Ambulanse 61, mann segnet om på 12th Street nær Lake Michigan.
Kan vi slippe forbi? Trekk unna.
-Gudskjelov. -Jeg overtar. Hva hendte?
Jeg padlet ut med brettet. Da jeg kom tilbake, tok han seg til brystet.
-Så sank han sammen. -Han har ikke puls.
-Er han døende? -Kjenner dere hverandre?
Han er forloveden min.
Jeg lader opp.
Trekk unna.
-Uregelmessig hjerterytme. -Sentralen, jeg trenger hjelp.
Fortsett med kompresjonene. Jeg må intubere.
Det gikk. Stans kompresjonene.
-Fremdeles uregelmessig. -Hva vil det si?
-Jeg gir ham epinefrin. -Trekk unna.
Herregud, vær så snill!
Vet hun ikke hva "trekk unna" betyr?
Fortsett. Jeg ser til henne.
-Det er 61. Send en ambulanse til. -Oppfattet. Den er på vei.
-Ventrikkelflimmer. -Epinefrin.
Gjør det. Lader. Trekk unna.
Hun har hjerterytme. Jeg tar over.
-Ingenting? -Nei. Gi ham mer epinefrin.
61 trenger ikke lenger hjelp. Ventrikkelflimmer, ett støt var nok.
-Hvor mye epinefrin har han fått? -Fire doser.
Prøv én til. Han når ikke frem i tide.
Nei. Jeg gir blaffen i hva som står i forskriftene.
-En siste dose. -Greit.
En dose epinefrin.
Stans.
Han har puls. Takk Gud for det. Det mener jeg virkelig.
Det er mulig at han overlever.
Får vi litt hjelp her?
Hjertestans, fem doser epinefrin. Bevisstløs i 17 minutter.
Jeg overtar. Få tak i åndedrettsterapeuten.
Bare denne ene gangen?
Ja vel, da.
Er han ikke søt?
Han er nydelig.
-Det er han. -Kan jeg hjelpe dere?
Nei. Vi er ambulansearbeiderne som reddet livet hans.
-Jaså, ja. -Har familien vært på besøk?
-Nei, ikke ennå. -Takk skal du ha.
-Vi hadde en avtale. For siste gang. -For siste gang.
Pass på hvor du går.
Brannen startet like under oss, så gulvplankene er svekket.
Merkene viser hvordan brannen spredte seg til soverommet ovenpå.
-Var det slik du husket det? -Jeg befant meg i nabohuset.
-Brannen forekom her borte, Dawson. -Men hva er det for noe?
Vi får undersøke kjelleren.
-Er det et hull? -Noen sparket gjennom gipsplatene.
Bryt det opp.
Det blusset ikke opp grunnet mangel på oksygen, men det brente her inne.
Det kan ikke stemme. Med mindre en profesjonell brannstifter står bak.
Begge sidene ble påtent for å sørge for at det skulle brenne ned.
Jeg skrev ned alt. Jeg har den ikke på meg.
Katya!
-Hei. -Hallo.
Hvordan gjør Patterson det?
Jeg vet ikke. Kanskje jeg er en bedre brannmann enn sjef.
-Jeg savner ikke papirarbeidet. -Det går utelukkende på politikk.
-Alle sluker tøvet til Riddle rått. -Det kan hende.
Var det henne? Jenta som døde?
Ja. De klarte ikke engang å stave navnet hennes rett.
Casey, Severide.
Disse herrene ønsker å avhøre dere. Dere har å samarbeide.
-Hva skal dette bety, sjef? -Saken etterforskes internt.
Du er innforstått med at du er under ed, og at alt blir tatt opp?
-Vil du ha en advokat til stede? -Nei.
Hvor var brannbil 81 da dere mottok melding om brannen på West 24th?
Vi var de første som ankom. Vi befant oss like i nærheten.
-Besvar spørsmålet, underbrannmester. -Parkert utenfor Stilettos.
-Er ikke det en strippeklubb? -Det var i byggfaglig øyemed.
Og politiet hyret meg til en spanerjobb.
-Det kan bekreftes. -Vi vil ha alle fakta på bordet.
-Dere får spørre naboen. -Carl Nash?
Jeg vet ikke hva han heter, men han kalte det nabolagets skamplett.
Beboerne var rasende, så de lot det brenne.
-Nash bor ikke der nå. -Kanskje han er innlagt på sykehus.
Vi har spurt alle i nabolaget. Ikke et eneste menneske har meldt seg.
-De prøver å redde sitt eget skinn. -Stasjon 51 burde også vurdere det.
Kommer det frem at dere med hensikt drøyet med å slukke brannen,-
-blir brigadesjef Boden siktet for tjenesteforsømmelse og degradert.
Er det noen hjemme?
-Har du gått deg vill? -Jeg ser etter naboen. Du vet, Carl?
-Hva vil du med ham? -Vi reddet ham ut da nabohuset brant.
-Jeg vil bare spørre ham om noe. -Carl verken så eller vet noe.
Det var ikke det jeg spurte om. Vet du hvor han er eller ikke?
Pigg av, brannmann.
-Kelly Severide. Husker du meg? -Jeg husker deg, ja.
Jeg ville ikke dukket opp med mindre det var viktig.
Vi risikerte livet, og nå blir vi beskyldt for å ha brukt for lang tid.
Noen må stå frem og fortelle sannheten: At naboene sperret gata.
Det er som han sa: Jeg så ingenting.
Og jeg vet heller ikke noe.
-Får jeg et ord med deg? -Så klart.
-Brannstifteren var ingen amatør. -Har du skrevet rapport?
Får jeg lese den?
Slå deg ned.
Jeg har jobbet for brannteknisk avdeling i 12 år.
Nærmest en pensjonist, sånn sett. Jeg setter pris på pågangsmotet ditt.
Men du må innse realitetene.
99 av 100 saker stemples som "ukjent" av en grunn.
Det er fordi brannstiftelse er bortimot umulig å påvise.
Om du så tar en på fersk gjerning med bensin og fyrstikker,-
-er det vanskelig å bevise noe.
-Skal jeg henlegge saken? -Overhodet ikke. Bare...
Jekk ned forventningene.
Han smelte igjen døra. Jeg var fristet til å sparke den opp.
Du vet jo hva de sier på kurset.
Slapp av, pust dypt og kjenn etter anspenthet i kroppen.
Selv synes jeg at dette fungerer bedre.
Kom. Slå deg ned, så planlegger vi hvordan vi skal gjenerobre kontoret.
Vet du hva som er mer effektivt enn whisky?
Nei. Hva da?
-Hei sann. -Hei.
-Hva gjør du? -Jeg fikk verktøyet tilbake.
-Stilettos er ikke lenger et åsted. -Går det bra med deg?
Jeg lette gjennom dem for å se om Katya hadde gjemt notisboken der.
Men den gang ei?
Beklager.
Jeg er så klar for å stifte familie med deg.
-Det er bare ikke så lett å glemme. -Det gjør ingenting. Jeg forstår det.
-Hvordan gikk det med deg i dag? -Bare bra.
Jeg undersøkte brannen i narkoreiret og oppdaget noe interessant.
Brannen startet her, men noen hadde sparket hull i kjellerveggen.
Da jeg undersøkte det, fant jeg spor etter nok en brann.
Det ble dekket over.
Men det var ingen gipsplater den gang.
Det var gipsplater der. Hører du etter?
Jeg er tilbake om litt.
Katya!
Jeg bad deg la være å stikke nesa i mine saker.
Legg fra deg våpenet.
-Dere misforstår... -Jeg gjentar det ikke.
-Jeg er en beskyttet angiver. -Du sier ikke det.
Snu deg og legg hendene på bilen.
Casey satte etterforskningen i fare. Han har dessuten truet meg på livet.
Vet du hvordan man kvitter seg med en tyster?
Du kaster ham ut på dypt vann og venter til han synker.
Du arresteres herved for menneskehandel,-
-og for obstruksjon. Du blir med oss.
Alt i orden?
Spionerer du på meg?
Gratulerer, forresten. Ingenting er bedre enn å bli far.
Voight her.
-Hør her... -Jeg kommer for å be om unnskyldning.
Jeg har hatt spedbarn selv. Det første halvåret kan være et mareritt.
-Nettopp. -Vi skal begrense støynivået.
-Det er ikke akkurat det jeg... -Hør på meg, er du snill.
Mollys bar er mer enn bare en bar.
Den er et glimt av håp for byens hjelpemannskap. Når den er åpen...
Da vet alle, uansett hvor vond dagen har vært, at friske øl venter på dem.
Og at Blackhawks-kampene vises på TV. Baren er nabolagets hjerte og sjel.
Så... Jeg ville gi dere denne som et tegn på ærbødighet.
-Hva er det? -Smuldrepai med blåbær.
Kona mi, Cindy, bakte den. Den er til deg, Ian og lillegutt.
-Er det sukker i den? -Det gjør den søt og god.
-Sønnen min er allergisk mot sukker. -Det er vel strengt tatt ikke mulig.
-Belærer du meg om barneoppdragelse? -Jeg har fem barn selv. Nei, aldri.
Jeg tør ikke engang tenke på hvordan de er.
-Hva behager? -Du hørte hva jeg sa.
-Fornærmer du familien min? -Du, Chris? Ikke ta det ille opp,-
-men jeg er ikke interessert i din kones bakst, råd om oppdragelse,-
-eller lovnader rundt den avskyelige baren. Ta det opp med advokaten min.
Frue...
Ta med deg den høye hesten du sitter på tilbake til Portland.
Nå er du i Chicago.
Sånn, ja.
Du har fullført din første vakt. Hva synes du, aspirant?
-Verdens beste jobb. -Skål!
Herrmann hadde rett. Mollys bar er Chicagos beste tilfluktssted.
Ingen grunn til å smiske. Du skal få slite uansett.
-Du er jo aspirant. -Det føles som en familie.
Apropos det, hvilke synder mot menneskeheten planlegger broren din?
Han er ålreit. Alle lillebrødre vet hvordan det er å ha en storebror.
Jeg har aldri viklet lillebroren min inn i toalettpapir.
Det gjør ingenting. Jeg klarer meg.
Hallo.
Neimen, skulle du sett. Når kom du tilbake?
-Forrige uke. -Hvordan var turen?
Fantastisk. Kun én ting slår en rundreise jorda rundt.
-Det er å komme tilbake til Chicago. -Får jeg et ord med deg, Severide?
Ja visst.
-Godt å se deg igjen. -Likeså.
-Hva står på? -Jeg hørte at du oppsøkte naboen.
Jeg prøvde, men de andre presser ham. Han nekter å snakke.
Nevnte jeg ikke at jeg hater overraskelser?
-Jeg var ikke på jobb. -Jeg setter pris på at du prøver.
Men neste gang du foretar deg noe som angår vaktlag 3,-
-skal jeg godkjenne det først.
Er det forstått?
Jeg spanderer neste runde, folkens.
Hvordan gikk det?
Da marinen stormet Panama for å drive ut skurken Noriega,-
-forskanset han seg i Den Hellige Stols ambassade. Vi røykte ham ut.
Ved hjelp av noe som kalles støykrig.
Fehodene fra Portland skal få en liten smakebit-
-av Panama City i det Herrens år 1989.
Det betyr karaokekveld, folkens!
Innta kampposisjonene.
Skru opp volumet, Mouch. Du vet hvilken sang du skal spille.
Tekst: Marianne Heggernes www.btistudios.com